Hän lienee rakastunut.
Signor, tulkaa. Sanoisin muutaman viisaan sanan,
joita noiden tolvanain ei pidä kuulla.
Hän aikoo anoa Beatricen kättä!
- Jumalan rauhaa, herrani ja veljeni. - Iltaa, veliseni.
- Tahtoisin puhua kanssanne. - Kahdenko?
Kreivi Claudio saa kuulla. Asiani koskee häntä.
Mikä asiasi on?
Luulette, etten ole ystävänne.
Se nähdään jäljestä päin. Luulonne muuttuu, kun kuulette asiani.
- Aiotteko mennä vihille huomenna? - Tiedät, että hän aikoo.
En tiedä, kun hän saa tietää, mitä minä tiedän.
Hero! Hero!
Neiti on uskoton. Jos rakastatte häntä vielä, naikaa hänet,
mutta parempi olisi kunniallenne, jos muuttaisitte mielenne.
Conrad!
Conrad, etkö kuule?
- Tässä olen, kyynärpäässäsi kiinni. - Ihmekö sitten, että sitä syyhytti.
Tuohon vastaan toiste.
- Jatka nyt vain tarinaasi. - Istu lähemmäs.
- Kavallusta, miehet! - Tunnen hänet!
Olen tänä yönä riiannut Margaretaa,
Heron kamarineitoa,
ja kutsunut häntä Heroksi.
Ensin piti kuitenkin kertoa, että prinssi ja Claudio
herrani Don Juanin puijaamina
näkivät tämän hellän tapaamisen.
Luulivatko he Margaretaa Heroksi?
Kyllä, ja Claudio marssi vihoissaan tiehensä.
Prinssin nimessä, seis!
Kutsu tänne oikea konstaapeli.
On paljastunut vaarallisin irstaus, mistä on koskaan kuultu.
- Hyvät herrat! - Vaiti!
Tuolla, herra.
- Mitä tahdotte minusta, toverit? - Teidän armonne, tänä yönä
vahtimme vangitsi pari Messinan pahinta heittiötä.
Hyvä vanhus...
Hän se lörpöttelee. Kun vanhuus tulee, järki menee.
Hyvin sanottu, toveri.
Jumala on hyvä. Kun kaksi on ratsun selässä, toisen on istuttava takana.
Kaikki eivät ole samanlaisia.
- Hän ei tosiaan ole teidän veroisenne. - Luojan lahjoja.
- Olette vaivalloisia, toverit. - Jos niin tahdotte sanoa.
Olemme herttuaraukan palvelijoita.
Mutta jos olisin niin vaivalloinen kuin kuningas,
niin soisin sen kaiken kyllä teille.
Kaiken vaivalloisuutenne minulleko?
Tahtoisin mielelläni tietää, mitä asiaa teillä on.
Vahtimme siis vangitsivat kaksi epäilyttävää henkilöä.
Soisimme, että kuulustelisitte heitä.
Kuulustelkaa itse ja tuokaa pöytäkirja minulle.
Minulla on kova kiire, niin kuin saatatte nähdä.
Juokaa lasi viiniä, ennen kuin menette.
Meidän on tutkittava ne miehet.
Tavataan tyrmässä.
Tahdotteko vihkiä tämän naisen?
En.
Siis naida hänet. Te vihitte.
Neiti, tahdotteko mennä naimisiin kreivin kanssa?
Tahdon.
Jos tiedätte mitään estettä vihkimiselle,
kehotan teitä kertomaan sen.
- Tiedätkö sinä, Hero? - En, herrani.
- Entä te, kreivi? - Rohkenen sanoa, että ei.
Odottakaa, pappi.
Isä, vapaasti ja pakottako
- soitte minulle tyttärenne? - Niin kuin luoja soi hänet minulle.
Mitä minä voin antaa
tämän kalliin lahjan vastalahjaksi?
Et mitään, ellet anna häntä takaisin.
Opetatte minulle jaloa kiitollisuutta.
Tässä. Saatte hänet takaisin!
Älkää antako ystävällenne mätää hedelmää.
Hänen kunniansa on pelkkää kuorta.
Kuinka kainosti hän punastuu! Eikö uskoisikin, kun häntä katsoo,
että hän on neitsyt? Vaan ei ole!
- Hän tuntee hekuman hehkun! - Mitä tarkoitatte?
En nai häntä. En sido sieluani porttoon!
Ei!
Kreivi hyvä, jos te itse
viekoitellen voititte vastustuksen ja saitte neitsyen lankeamaan...
Ei, Leonato!
En lausunut yhtään julkeata sanaa!
Kuin veli sisarelle
osoitin vain häveliäisyyttä ja puhdasta lempeä.
Olenko minä osoittanut muuta?
Näytit olevan kirkas kuin Diana,
mutta olet riettaampi kuin Venus...
Menkää pois!
...tai nuo irstaat elukat, jotka antautuvat aistien hurmaan!
Oletteko terve, kun noin hourailette?
- Miksi vaikenette? - Mitä sanoisin?
Häpeän, kun liitin hyvän ystäväni julkiporttoon.
Ketä miestä puhuttelit viime yönä
ikkunassasi kello kahdentoista jälkeen?
En puhutellut ketään siihen aikaan.
Te ette ole neitsyt. Leonato, valitan, että joudutte kuulemaan tämän.
Kautta kunniani, minä, veljeni ja loukattu kreivi näimme hänen
ja kuulimme hänen viime yönä
puhuvan jonkun roikaleen kanssa. Se konna
tunnusti itse heidän tuhannet salaiset tapaamisensa.
Mennään. Kun tämä tuli ilmi, hänen henkensä sammui.
Miksi vaivut maahan, serkku?
Eikö kukaan voi iskeä tikaria minuun?
Hero, älä enää avaa silmiäsi!
Voi minua, kun sain vain yhden lapsen.
Miksi tämän yhden?
Miksi olitkaan silmissäni rakas?
- Hän on pudonnut sysimustaan kuoppaan. - Rauhoittukaa.
Olen niin ihmeissäni, että olen sanaton.
- Serkkuani parjataan syyttä! - Nukuitteko hänen vieressään?
En viime yönä. Sitä ennen kyllä koko vuoden.
Se vahvistaa asian!
Valehtelisivatko prinssit ja Claudio?
Ei, tulkaa pois. Hän kuolkoon!
Kuulkaa nyt!
Kuka on se mies, josta teitä syytetään?
Syyttäjäni tietävät sen, minä en.
Outo erehdys on pettänyt prinssit.
Kaksi heistä on kunnon miehiä.
Jos heitä on harhautettu, se on bastardi Juanin työtä.
Jos tämä on valhetta, julkein heistä saa tuntea sen nahoissaan.
Sallikaa minun neuvoa teitä.
Prinssit luulivat neitiä kuolleeksi.
Pitäkää hänet jonkin aikaa piilossa
ja julistakaa hänet kuolleeksi.
Ja mitä sitten?
Se, että hän kuoli syytteen kuultuaan,
herättää kaikissa surun ja säälin.
Kun Claudio kuulee, että hänen sanansa surmasivat neidin,
niin tämän kuva kaikessa suloudessaan hiipii hänen mieleensä.
Ja kaikki neidissä näyttää hänestä ihanammalta
kuin konsanaan neidin eläessä.
Silloin hän suree ja toivoo, ettei olisi koskaan häntä syyttänyt.
Leonato, uskokaa pappia.
Tässä tuskan virrassa tartun ohuimpaankin oksaan.
Hyvä niin. Lähtekäämme.
Tulkaa, neiti.
Kuolkaa, jotta eläisitte.
Tämä hääpäivä vain lykkääntyy.
Malttia ja kestävyyttä.
Oletteko itkenyt koko ajan?
Olen.
- Ja itken vielä kauan. - Sitä minä en tahdo.
- Teenkin sen omasta tahdostani. - Serkullenne tehtiin vääryyttä.
Mitä antaisinkaan sille, joka hankkisi hänelle oikeutta!
- Onko keinoa tehdä niin? - On suora keino, vaan ei tekijää.
- Voiko sen mies tehdä? - Se on miehen tehtävä, mutta ei teidän.
En rakasta mitään maailmassa niin kuin teitä.
Eikö olekin outoa?
Yhtä outoa kuin se, mistä en tiedä mitään.
Voisin sanoa, etten rakasta mitään niin kuin teitä,
mutta älkää uskoko, vaikka en valehtelekaan.
En myönnä enkä kiellä mitään. Suren vain serkkuani.
Kautta miekkani, Beatrice, te rakastatte minua!
- Älkää vannoko. Syötte sananne. - Vannon, että rakastatte,
ja syötän sanani sille, joka kiistää minun rakkauteni.
- Luoja armahtakoon sitten minua. - Minkä takia?
Keskeytitte minut hyvään aikaan.
- Aioin julistaa, että rakastan teitä. - Tehkää niin koko sydämellänne.
Rakastan teitä koko sydämelläni. Ei jää enää mitään, millä julistaa.
Sanokaa, mitä voin tehdä puolestanne.
Tappakaa Claudio.
En mistään hinnasta.
Tapatte minut kiellollanne. Hyvästi.
Olen jo poissa. Ette te rakasta.
- Päästäkää! - Beatrice!
- Tahdon mennä! - Olkaamme ystäviä.
Olisitte ystäväni mutta ette taistele vihamiestäni vastaan.
- Onko Claudio teidän vihamiehenne? - Hän on konna.
Hän herjasi ja häpäisi sukulaiseni.
Olisinpa mies!
Kantaa tyttöä käsillään vihkimiseen asti
ja sitten syyttää julkisesti,
häpäisee hillittömällä ilkeydellä...
Olisinpa mies!
Söisin hänen sydämensä keskellä toria!
Kuunnelkaa, Beatrice.
Vai puhutellut miestä ikkunassaan.
- Soma juttu! - Beatrice.
Suloinen Hero!
Häntä on syyttä paneteltu.
- Hänet on nujerrettu! - Beatrice!
Mies, joka vannoo valheen todeksi, on nyt yhtä uljas kuin Herkules.
En muutu mieheksi toivomalla.
Siksi tahdon naisena kuolla suruun.
Kautta käteni, rakastan teitä.
Käyttäkää sitä sitten muuhunkin kuin vannomiseen.
Uskotteko sydämestänne, että Claudio teki Herolle vääryyttä?
Niin totta kuin minulla on uskoa tai sydäntä.
Selvä on.
Minä teen sen.
Haastan hänet.
Menkää.
Lohduttakaa serkkuanne.
Minun on sanottava, että hän on kuollut.
Jääkää hyvästi.
KUULUSTELUPÖYTÄKIRJA
Onko koko joukkomme koossa?
On!
- Ketkä ovat syytteenalaiset? - Minä ja kumppanini.
Mutta ketkä ovat ne pahantekijät?
Mikä on nimenne, ystävä?
Borachio.
Kirjoittakaa: "Borachio."
- Entä teidän? - Minä olen kavaljeeri.
Nimeni on Conrad.
Kirjoittakaa: "Herra kavaljeeri Conrad."
On jo todistettu, ettette ole konnia parempia.
Miten vastaatte?
Sanomme, ettemme ole konnia.
Entä te?
Vakuutan, ettemme ole.
- Kirjoititteko, etteivät he ole konnia? - Tämä ei ole oikein.
Teidän on kutsuttava vartijat, jotka heitä syyttävät.
Vartijat esiin!
Käsken prinssin nimessä: syyttäkää.
Tämä mies sanoi, että prinssin veli Don Juan on roisto.
- Kirjoittakaa se ylös. - Konstaapeli...
Vaikene, pyydän.
En pidä sinun naamastasi.
Mitä muuta hän sanoi?
Hän sai tuhat tukaattia Don Juanilta siitä, että syytti neiti Heroa.
- Selvää varkautta. - Totisesti.
- Mitä muuta? - Että Claudio aikoi
hänen sanojensa tähden häpäistä Heron kaikkien edessä ja jättää hänet naimatta.
Tuosta sinut vielä tuomitaan iankaikkiseen autuuteen.
- Mitä muuta? - Ei muuta.
Prinssi Juan on tänä aamuna salaa lähtenyt.
Heroa syytettiin mainitulla tavalla,
ja hänet hylättiin myös.
Sen surun tähden hän yhtäkkiä kuoli.
Toimittakaa nämä miehet Leonaton taloon.
Pankaa heidät kiinni.
Niin, sitokaa kädet!
Tiehesi siitä, hölmö!
Luojan tähden. Kirjattakoon ylös, että prinssin oikeudenpalvelija on hölmö.
Köyttäkää nyt heidät. Senkin hävytön kelmi.
Tiehesi. Senkin aasi!
Sinä olet aasi!
Etkö aavista asemaani?
Etkö aavista ikääni?
Kirjattaisiinpa nyt se, että minä olen aasi!
Muistakaa, että minä olen aasi.
Vaikkei sitä kirjattukaan, muistakaa, että minä olen aasi.
Tuolla menolla tapat itsesi.
Näytä minulle isä, joka on rakastanut lastaan näin,
ja jonka ilo on näin murskattu.
Hän saarnatkoon minulle maltista.
Ei sellaista miestä olekaan.
Ihminen kyllä neuvoo toista surussa, jota ei itse tunne,
vaan kun kohtaa sen, niin tuskaksi muuttuu lohdutus.
Vaiti! Tahdon olla lihaa ja verta.
Ei ole sellaista ajattelijaa, joka hammaskivun kestäisi.
Miksi keräät kaiken tuskan itsellesi? Pane loukkaajasi kärsimään.
Sen teenkin.
Uskon, että Heroa on paneteltu, ja sen saa Claudio kuulla.
Samoin prinssi ja muutkin häpäisijät.
Prinssi ja Claudio tulevat!
- Hyvää päivää. - Kuulkaa, hyvät herrat.
- Meillä on kiire. - Vai kiire? No, herran haltuun!
- Vai kiire nyt on. - Älkää haastako riitaa.
Jos riita toisi nyt oikeutta, niin eräiden pitäisi piiloutua.
- Kuka häntä loukkaa? - Sinä minua loukkaat!
Älä tavoittele miekkaasi. En pelkää sinua.
Kirottu olkoon käteni, jos vanhuksen pitää sitä pelätä.
- En tavoitellut miekkaani. - Vaiti! Älä ivaa minua.
En höperehdi kuin vanha houkka. Olet solvannut viatonta lastani.
- Tuo ei ole totta. - Todistan sen, jos hän uskaltaa.
Pois! En ala mihinkään.
Näinkö teet minulle?
Sinä tapoit lapseni!
Jos tapat minut, tapat miehen.
Hän saa tappaa meidät molemmat, kaksi miestä, mutta ensin yhden.
Pieksän sinut tempuistasi, niin totta kuin olen ylimys!
Ole vaiti. Luoja tietää, että rakastin veljentytärtäni.
Konnat ovat häpäisseet hänet kuoliaaksi.
Metkuilevat, röyhkeät kakarat,
jotka valehtelevat, huijaavat ja herjaavat.
- Veli... - Älä sekaannu tähän.
Anna minun hoitaa tämä.
Herrat, emme tahdo teille mielipahaa.
Sydämeni suree tytärtänne,
mutta syytteet häntä kohtaan olivat oikeat ja toteen näytetyt.
- Voi armollinen herra... - En kuule teitä.
Ettekö?
Mennään. Tahdon tulla kuulluksi.
Ja tuletkin kuulluksi, tai jotkut saavat vielä kärsiä.
Tätä miestä me haimme.
- No, signor, mitä uutta? - Hyvää päivää, prinssi.
Jouduit melkein tuomariksi tappeluun.
Kaksi hampaatonta vanhusta oli haukata meiltä nenät.
Saanko sanoa sanasen?
Sinä olet roisto. En pilaile.
Todistan sen, miten ja milloin tahdot.
Vastaa, tai julistan sinut pelkuriksi.
Olet tappanut suloisen neidon. Hänen kuolemansa lankeaa kontollesi.
Hyvästi, poika.
Tiedät aikeeni.
Kiitän teitä kaikesta hyvyydestänne.
Minun on jätettävä joukkonne.
Veljenne, bastardi, on paennut Messinasta.
Olette surmanneet herttaisen ja viattoman tytön.
Mitä tuohon siloposkeen tulee... Me tapaamme vielä.
Siihen asti...
...rauha olkoon hänen kanssaan.
Hän on vakavissaan.
- Erittäin. - Hän haastoi sinut taisteluun.
Totisin aikein.
Mitä pahaa nuo miehet ovat tehneet?
He ovat antaneet vääriä tietoja ja puhuneet perättömiä,
panetelleet ja kertoneet valheita eräästä neidistä,
todistaneet vääriä asioita, ja päälle päätteeksi he ovat valehtelevia lurjuksia.
Ketä olette loukanneet, herrat? Oppineen konstaapelin puheesta ei ota selvää.
Olen harhauttanut teidän omia silmiänne.
Nämä hölmöt ovat tuoneet julki sen, mitä teidän älynne ei keksinyt.
He kuulivat minun yöllä tunnustavan tälle miehelle,
kuinka veljenne Don Juan
houkutteli minut herjaamaan neiti Heroa,
kuinka te näitte minun riiaavan Margaretaa...
...ja kuinka te häpäisitte Heron, kun teidän piti viedä hänet vihille.
Neiti on kuollut minun ja isäntäni väärän syytöksen tähden.
Suloinen Hero!
Viekää syytteen esittäjät pois.
Signor Leonatolle lienee jo kerrottu asiasta.
Ja herrat, muistakaa teroittaa aina sopivan paikan tullen, että minä olen aasi.
Näin on... signor Leonato saapunut paikalle.
Kuka on se konna? Näyttäkää hänen kasvonsa!
Jos etsitte väärintekijää, katsokaa minuun.
Sinäkö olet se orja, joka puheellaan tappoi viattoman lapseni?
Niin, minä yksin.
Ei, konna, nyt valehtelet.
Tässä on kaksi arvokasta herraa.
Kolmas osallinen on karannut.
Kiitos, prinssit, tyttäreni surmasta.
Lisätkää se urotöidenne listaan.
Rohkea teko.
En tiedä, miten pyytää teiltä pitkämielisyyttä. Minun on silti puhuttava.
Valitkaa kosto.
Keksikää minulle mikä rangaistus tahansa.
Syntini perustui kuitenkin erheeseen.
Samoin minun.
En voi pyytää teitä herättämään tytärtäni eloon.
Mutta tehkää tiettäväksi Messinassa, että hän kuoli viattomana.
Ja jos rakkaus saa puettua surunne sanoiksi,
kirjoittakaa sanat hänen haudalleen ja laulakaa ne hänelle.
Tehkää se tänä yönä.
Tulkaa luokseni aamulla.
Kun en saanut teitä vävykseni,
ryhtykää veljeni pojaksi.
Veljelläni on tytär.
Hän on kuin kuolleen lapseni kuva.
Hän perii meidät kummatkin.
Tehkää hänelle se, mikä teidän piti tehdä hänen serkulleen.
Niin kuolee kostoni.
Voi, jalo mies!
Liika hyvyytenne saa minut kyyneliin.
Tartun tarjoukseenne.
Claudio-parka on tästä lähtien vallassanne.
Odotan teitä siis huomenna.
Nyt minä poistun.
Tuo katala mies on tuotava Margaretan luo.
Hän lienee ollut juonessa mukana.
Kautta sieluni, ei ollut.
Hän ei tiennyt, mitä teki.
Hän on aina ollut vilpitön. Muuta en ole ikinä kuullut.
Tästä ei ole mustaa valkoisella,
mutta tämä pahantekijä sanoi minua aasiksi.
Pyydän, että se muistetaan häntä rangaistaessa.
Kiitos teille huolesta ja vaivasta.
Teidän armonne puhuu kuin kiitollinen ja kunnioitettava nuorukainen.
Jumalalle kiitos teistä.
Tässä vaivoistanne.
Jumala siunatkoon laupeuslaitosta!
Menkää.
Otan vangit huostaani. Kiitos!
Jätän teille tämän konnan
ja pyydän, että kuritatte häntä muille varoitukseksi.
Luoja suokoon teille terveyttä.
Nöyrimmästi annan luvan lähteä,
ja jos saa toivoa iloista jälleennäkemistä,
Jumala sen ehkäisköön!
Tule, toveri.
Huomisaamuun, hyvät herrat.
Odotamme teitä aamulla.
Me saavumme.
Tänä iltana...
...suren Heroa.
"Surmaamana pahain kielten
"Hero tässä lepää
"Korvauksena vääryydestä
"saa hän maineen, joka aina elää
"Niinpä elo
"joka sammui pilkkaan
"jatkuu aina
"kera kunnian kirkkaan"
Armahda, jumalatar yön
Nuo jotka teki surmatyön
He surusäkeet huulillaan
Vartioivat neidon haudalla
Sydänyö, kanssamme vaikerra
Huokaa ja valita
Niin raskaasti, raskaasti
Raskaasti
Jumala lemmen
Ken istuu päällä pilven
Ja minut tuntee
Kuinka vajavainen olenkaan...
Laulutaidossa kyllä, mutta rakkaudessa...
Leander, se hyvä uimari, Troilus, ensimmäinen lemmenjuonien punoja,
ja kaikki ne entisaikojen naissankarit,
joiden nimet juoksevat sujuvasti silosäkeitä pitkin,
eivät olleet ikinä näin rakkauden raastamia
kuin minä poloinen.
En vain osaa tehdä siitä runoa.
Olen kyllä yrittänyt.
Sanaan "neito" sointuu juuri ja juuri vain "hento". Viaton riimi.
"Viha" ja "liha". Karkea riimi.
"Oppi" ja "kloppi". Typerä riimi.
Kovin pahaenteisiä kaikki.
Ei...
En ole syntynyt runotähden alla
enkä osaa kosia juhlallisesti.
Ihana Beatrice, tulitte siis, kun pyysin.
Tulin, ja lähden myös, kun käskette.
Jääkää, kunnes käsken pois.
Sanoitte jo "pois". Jääkää hyvästi.
Mutta...
Ennen kuin menen...
...kertokaa, mitä tapahtui Claudion kanssa.
Vain pahoja sanoja, ja niiden päälle tahdon suudelman.
Pahat sanat ovat pahaa henkeä, ja paha henki inhottaa. Lähden suudelmatta.
Älynne voima säikytti sanan pois oikeasta merkityksestään.
Haastoin Claudion taisteluun, ja joko kuulen hänestä pian
tai julistan hänet pelkuriksi.
Mutta minä pyydän,
kertokaa, mihin huonoihin puoliini rakastuitte ensimmäiseksi?
Niihin kaikkiin yhtä aikaa.
Ne ovat niin kiinteä joukko,
etteivät päästä keskuuteensa yhtään hyvää ominaisuutta.
Mikä hyvistä puolistani sai teidät kärsimään rakkautta?
Kärsimään nimenomaan! Rakastan teitä vasten tahtoani.
Uhmaten sydäntänne tietenkin. Voi sydänparkaa.
Minäkin uhmaan sitä sitten.
En voi rakastaa ystäväni vihamiestä.
Me olemme liian älykkäitä sopuisaan hakkailuun.
Kertokaahan,
miten serkkunne voi?
Sangen huonosti.
Entä kuinka itse voitte?
Sangen huonosti.
Pelätkää Jumalaa,
rakastakaa minua
ja parantukaa.
- Neiti! - Hänelläpä on hätä.
Tulkaa heti setänne luo. Siellä on kova hälinä.
On näytetty toteen, että neiti Heroa syytettiin väärin.
Prinssiä ja Claudiota petettiin.
Kaiken takana on Don Juan,
joka on paennut.
Tuletteko?
Nyt heti.
Tuletteko mukaan?
Tahdon elää sydämessänne, kuolla sylissänne ja hautautua silmiinne.
Lisäksi tahdon tulla setänne luo.
- Sanoinhan, että hän on syytön. - Samoin prinssi ja Claudio.
He syyttivät häntä erheen nojalla. Mutta Margareta
oli osaksi syyllinen.
Onneksi kaikki päättyi hyvin.
Naiset, vetäytykää huoneisiinne, ja kun kutsun, tulkaa naamioituneina.
Prinssi ja Claudio lupasivat tulla tähän aikaan.
Sinun on oltava isänä veljesi tyttärelle ja annettava hänet Claudiolle.
Teen sen vakavin ilmein.
- Minun on nyt vaivattava teitä. - Mitä pitää tehdä?
Sitoa tai päästää minut.
Signor Leonato, nyt on niin,
että Beatrice katsoo minua suopein silmin.
Ja tiedätte sen minun, Claudion ja prinssin ansiosta.
- Mitä tahdotte? - Askarruttava vastaus.
Tahdon teiltä hyvää tahtoa tänään,
jotta meidät voidaan vihkiä avioliittoon.
Ja siihen pyydän teidän apuanne.
- Annan suostumukseni. - Ja minä apuni.
Prinssi ja Claudio tulevat.
Hyvää huomenta, hyvät herrat.
Huomenta, prinssi ja Claudio. Odotimme teitä.
Oletteko päättänyt naida tänään veljeni tyttären?
Kutsu hänet, veli. Pappi on valmiina.
Kenet näistä neidoista otan?
Tämän tässä. Annan hänet teille.
Armas...
- Näytä kasvosi. - Ei.
Ensin vannotte papin edessä ottavanne hänet puolisoksenne.
Pyydän kättänne tämän papin edessä.
Olen miehenne...
...jos tahdotte minut.
Hero, joka on... kuollut.
Hän oli kuollut vain, kun herja eli.
Kun elin,
olin vaimosi.
Ja kun rakastit minua...
...olit mieheni.
Yksi Hero kuoli herjaan, mutta minä elän.
Ja niin totta kuin elän, olen neitsyt.
Minä voin selittää tämän ihmeen.
Pyhän toimituksen jälkeen kerron tarkkaan, kuinka kaunis Hero kuoli.
Hoppu pois, pappi!
Missä Beatrice on?
Se nimi kuuluu minulle.
Mitä te tahdotte?
Ettekö rakasta minua?
En toki.
En enempää kuin on kohtuullista.
Setänne ja Claudio vannoivat toista.
- Ettekö te rakasta minua? - En enempää kuin on kohtuullista.
Serkkuni, Margareta ja Ursula vannoivat toista.
- Teidän piti olla sairas vuokseni. - Ja teidän liki kuollut minun vuokseni.
Ette siis rakasta minua.
En enempää kuin ystävää.
Olen varma, että rakastat tätä herraa.
Ja herra rakastaa häntä. Hän itse kirjoitti tämän.
Ontuvan sonetin omasta päästään, Beatricelle omistetun.
Tässä toinen, serkkuni käsialaa ja hänen taskustaan ongittu.
Se kertoo rakkaudesta Benediktiin.
Ihme!
Omat kätemme todistavat sydämiämme vastaan.
Olkoon sitten.
Otan teidät, mutta kautta päivän kirkkauden, vain säälistä.
En tahdo torjua teitä,
mutta kautta kauniin päivän, suostun painostuksen alla ja henkenne tähden,
sillä te kuulemma riudutte.
Minä tukin teidän suunne.
Miltä nyt tuntuu, Benedikt, nainut mies?
Sen minä sanon, prinssi,
että edes lauma ivailijoita ei hyvää tuultani pilaa.
Välittäisinkö pilkkarunoista?
En. Kun nyt olen päättänyt mennä vihille,
en välitä mistään, mitä maailma siitä sanoo.
Älkää siis pilkatko minua aiempien puheideni tähden.
Sillä ihminen...
...on häilyväinen.
Tähän tulokseen olen tullut.
Sinut, Claudio, olin ajatellut piestä.
Mutta koska meistä tulee sukulaiset,
elä eheänä
ja rakasta serkkuani.
Kas niin, me olemme ystäviä!
Tanssikaamme ennen vihkimistä.
Se keventää mieltä ja vaimojemme askeleita.
Tanssitaan myöhemmin.
Ei, vaan nyt.
Soitto soimaan!
Prinssi, olettepa apeana.
Ottakaa vaimo. Ottakaa vaimo!
Don Juan on saatu kiinni ja tuotu Messinaan.
Ajatelkaamme häntä vasta huomenna.
Minä mietin hänelle kunnon rangaistuksen.
Soitto soimaan!
Murhe pois, neidit Murhe pois
Ei miehiin saata luottaa
He vannoo noin
Ja tekee näin
Pettymyksen aina tuottaa
Siis itku säästä
Ja irti päästä
Ja ota ilo vastaan
Huolet heitä unholaan
Ja rallattele vaan
Laulanetko vielä vain
Sävelin niin raskain?
Miesten metkut tunnettu on
Kautta ikiaikain
Siis itku säästä
Ja irti päästä
Ja ota ilo vastaan
Heitä huolet unholaan
Ja rallattele vaan